Resync: Xenzai[NEF]
Tidligere på Frustrerte fruer:
- Følger du meg ikke? - Pappa gjør det.
Lynettes nye jobb hadde en pris...
Jeg kan bli dømt til åtte års fengsel.
... og Carlos betalte for feilene sine.
- Er du forelsket i mr Williams? - Nei.
Jeg tror maskinen fanget opp noe jeg ikke var klar over.
Bree merket følelser hun aldri hadde kjent.
Kommer du nær meg, skal jeg få deg arrestert!
- Susan oppdaget noe... - Zach er sønnen din, hva?
... for nærme.
De innsatte på Fairview-fengselet så frem til hver tirsdag.
Det var dagen Gabrielle Solis kom for å besøke mannen sin.
De innsatte ga henne mange komplimenter,
om hun ønsket dem eller ikke.
Med hver visitt ble hyllesten
- stadig mer oppfinnsom. - Rett her.
Men Gabrielle var ikke smigret.
Gabrielle gruet seg til denne spesielle oppmerksomheten.
Ri dem!
Før en dag...
Jeg tror ikke et ukontrollert besøk er en latterlig anmodning.
La oss komme gjennom oppdagelsesfasen.
Jeg tror ikke jeg kan vente så lenge.
Jeg prøver å få mannen din ut av fengsel.
Skal jeg stanse alt så du kan få en runde i høyet?
Unnskyld meg! Vi er mann og kone. Vi elsker. Det er en hellig kontrakt.
- OK, vi trenger bare 20 minutter. - Jeg sa nei.
Du kan ikke si nei. Du jobber for meg. Du skal få det til å skje.
Du kan ikke true meg til noe.
Jeg er ikke tjenestepiken. Eller gartneren.
- Jeg kan få deg arrestert for det. - Ja vel? Og for dette?
Din gale hurpe.
Unnskyld deg til damen.
Stor feil!
Jeg spiller golf med vakten. Du skal råtne...
Du hørte ham. Unnskyld deg.
Jeg prøver bare å gjøre jobben min.
Dette er hennes feil. Hvis hun ikke var så kåt...
OK, OK!
Vakter!
Det var da det slo Gabrielle...
Unnskyld deg! Unnskyld deg!
... at det var den beste komplimenten hun hadde fått.
Nå!
FRUSTRERTE FRUER
Det var én ting alle fedrene i Wisteria Lane hadde til felles.
Pappa!
De kom hjem fra en arbeidsdag til familien de hadde etterlatt...
Du er hjemme!
... og ikke føle seg skyldige over de store øyeblikkene de gikk glipp av.
Det samme kunne ikke sies om arbeidende mødre.
Jeg ventet med maten så lenge jeg kunne. Det ble bare...
...for sent for dem.
Kunne du ikke gitt dem kaffe?
Jeg føler at jeg ikke får fulgt med på livene deres.
Du sitter, spiser, og jeg skal orientere deg.
Ikke spis det. Det har stått ute i timevis.
Det er til mrs Mulberry. Dette er til deg.
Beklager. Hvem?
Å, mrs Mulberry.
Parker har en innbilt venn... En britisk barnepike.
Jeg tror han kjøpte Mary Poppins-historien.
Er det derfor han sover med paraply?
Han har den med overalt.
Når begynte det?
For rundt en uke siden.
Synes du ikke det er rart at Parkers nye barnepike dukket opp
da jeg begynte å jobbe igjen?
Unger har innbilte venner. Det er ingen stor sak.
Jeg er enig opp til et punkt når de er flyvende kenguruer eller roboter.
- Ikke surrogatmødre. - Du!
Parker har bare problemer med å innrette seg.
Det har visst du også. Ikke vær så overfølsom.
Jeg håper du har rett.
Jeg er kanskje overfølsom, men hvorfor får hun større porsjon?
Var det alt?
Det var du som ville ha ting avslappet.
Ja, men vi trenger ikke oppføre oss som søsken av den grunn.
Du spanderte spareribs. Jeg har takknemlighet å uttrykke.
- Hva er i veien? - Jeg klarer ikke dette.
Avslappet... er rart.
Nei. Nei, det er det ikke.
Vi skal bare late som det var da vi begynte å date.
Vi ser hverandre innimellom til vi får løst det med Zach.
Ja, vi tar lett på det. Ingen forpliktelser.
Men ingen av oss får date noen andre.
Jeg...
Jeg vet hva du føler for Zach, og jeg klandrer deg ikke.
Men han er en del av pakka nå.
Og du kan enten akseptere det eller ikke.
Uansett...
Mike, vent!
Jeg aksepterer det.
- Er du sikker? - Zach er sønnen din.
Jeg har Julie, og du har akseptert henne.
Hun har jo vært et modellbarn så langt.
Men hun er nesten 15. Hun vender seg mot meg snart.
Du må hjelpe meg når dette går over styr.
Det skal jeg.
God natt.
- Susan? - Ja?
Teknisk sett
trenger vi ikke å være avslappet lenger.
Jeg kan være naken på 20 sekunder. Det inkluderer reisetid.
- Carlos, kan du roe deg? - Du startet fangeopprør!
Det var ikke noe opprør. Det var bare et slagsmål.
Hvem skal forsvare meg nå? Doyle kunne saken min, dommeren...
- Han kalte meg hurpe. - Oppførte du deg som en?
Han nektet å hjelpe meg å skaffe ukontrollert besøk.
Er min advokat i strekk fordi du ville ha sex?
Lkke for meg. For oss.
Carlos, ekteskapet vårt er ustabilt.
Og du tenkte et ukontrollert besøk ville fikse det?
Det kan ikke skade. Siden du kom inn hit, krangler vi bare.
Det var alt vi gjorde da jeg var ute. Det er det vi gjør.
Da vi ble ferdige med å krangle, hadde vi super sex.
Nå krangler vi uten frynsegoder. Kjipt.
Du og jeg må få oss et nummer!
Lkke døm meg. Du er ikke her fordi du ble tatt i å hjelpe de fattige.
Vi ville nytt dette hvis vi hadde noe å se frem til.
Greit. Skaff den jævla advokaten.
Og det raskt.
Jeg antar det var godnattkysset mitt.
George, du er en spesiell venn.
Rex har ikke vært død i fire uker. Å kysse deg på leppene er...
- Lenger enn du vil gå. - Ja, jeg håper det er greit.
Andrew! Hva gjør du?
Jeg tar ut søpla.
Selvsagt. Du husker mr Williams.
- Hei, Andrew. - George.
- Det blir sent, så... - Ja.
Si fra hvis du vil gå ut og spise igjen.
Det er nye restauranter jeg vil prøve.
Vi har spist mye ute i det siste.
Vil du komme på hjemmelaget mat på fredag?
- Ville ikke det vært hyggelig? - Gjerne det.
Drar du eller ikke?
Vi er ikke ferdige med å snakke.
Hun sa det ble sent. Det var et hint.
- Andrew. - Det var ikke et hint.
Jeg går når jeg er klar.
Det begynner å bli sent og jeg er trett, så...
Du hørte damen. Dra nå.
- Andrew... - Det er OK.
Han er ikke så tøff. Han vet jeg ikke ville slått et barn.
Andrew!
George!
Kutt ut, begge to!
Det var en nydelig kveld, og nå har dere ødelagt den.
Jeg tolererer ikke denne typen oppførsel. Skjønner dere?
OK, da.
George, vi ses på middag fredag.
Jeg skal servere fisk.
Våkne opp, syvsover.
Parker. Hei.
Hei! Skal vi to kjøpe noen doughnuts før mamma må på jobben? Ja?
Kom igjen. Kom igjen. Kom igjen, kom igjen...
OK!
Hva tror du at du vil ha? Syltetøy?
Jeg vet hva jeg tar.
Stans!
- Du glemte mrs Mulberry! - Hva?
Siden jeg er her,
kanskje hun bare kan slappe av i huset litt, OK?
Nei, jeg trenger henne.
OK.
Hallo, mrs Mulberry.
Ikke glem å ta på selen.
Da kjører vi!
Vent!
Du glemte paraplyen hennes.
Parker, vi har ikke tid.
Nei!
Hun trenger den.
- Hei. - Hva gjør du her ennå?
Jeg ser etter Parkers paraply. Har du sett den?
Nei. Beklager.
Du får forte deg. Du kommer for sent til jobben.
Takk for det.
Jeg fant ikke mrs Mulberrys paraply,
så jeg tok med solhatten i stedet. OK? Da drar vi.
- Den er i dusjen. - Hva?
Mrs Mulberry sier hun glemte den i dusjen.
Hvorfor ga ikke mrs Mulberry meg den informasjonen
før jeg endevendte rommet mens jeg lette etter den?
- Skal du hente den? - Jeg skal ikke hente paraplyen!
Beklager. Jeg er ikke sint på deg.
Hva gjør du?
Vi vil ikke ha doughnuts.
Andrew! Du går ikke fra huset kledd sånn.
Jeg skal bare møte noen fra svømmeklubben.
Samma. Ta på denne.
Hver gang du går ut, representerer du denne familien.
Det minste du kan gjøre er å ikke ydmyke oss.
En revnet T-skjorte er en stil.
Ja. En dårlig en.
Jeg håper du ikke har planer for i morgen.
Hvis du tror jeg spiser med farmasøyten, er du gal.
Deler av grunnen til at jeg ba ham, er så du kan bli kjent med ham.
Jeg vil ikke bli kjent med ham.
Følelsene dine er helt normale.
Men George prøver ikke å ta din fars plass.
Han er bare en venn.
Ja vel? Bare en venn?
Så du planlegger ikke å bli mer seriøs med ham i fremtiden?
Jeg har ikke tenkt på det.
Du er så gjennomsiktig at det er latterlig.
Er du bekymret for at en revnet T-skjorte skal ydmyke familien?
Vent til folk ser at du dater nerden i byen
mindre enn en måned etter din manns begravelse.
Jeg serverer middag i morgen klokken syv. Ikke kom sent.
Beklager, men jeg har alt planer.
Andrew, har du ikke møte i svømmeklubben?
Jo. Og så?
Krever ikke det et stort gebyr?
Som du ikke har råd til selv?
Utpresser du meg til å spise middag?
Du aner ikke hvor langt jeg går bare for at du skal sitte der.
SAVNET
Mayer! Er denne din? Den blåste inn i oppkjørselen min.
Beklager. Jeg hjelper Mike å finne Zach.
Så vi kan sove godt om natten.
Og sette ham i fengsel?
Jeg tror ikke Mike ville gjort det med sønnen sin.
- Vet du det? - At Mike er Zachs ekte far?
Ja.
Julie sa det til Karl. Karl sa det til meg. Og jeg...
...sendte ut noen e-poster.
Takk for diskresjonen.
Du gjør hva som helst for å få Mike Delfino til å elske deg.
Hva skjer med eklingen når han kommer hit?
Skal du legge ham om kvelden?
Lage frokost til ham om morgenen?
Være forsiktig når han prøver å skyte hodet av deg?
Edie, kan du ligge unna?
Sannheten er at vi aldri vil finne Zach.
- Det er nålen i høystakken. - Jeg skjønner.
Du virker fremdeles som den selvoppofrende kjæresten
som setter hans behov foran dine.
Ditt sleipe troll.
Jeg vet ikke hvorfor vi ikke er bedre venner.
Det var en grunn til at David Bradley
var den mest vellykkede advokaten i Fairview.
Argumentene hans var overbevisende...
Ingen trenger å få vite det.
... oppførselen hans mektig...
Ta den av!
... og han pleide å vinne anker.
Kom igjen. Vær så snill.
Når det kom til mer utfordrende saker,
visste han at det var til hans fordel å protestere først.
Jeg tar ikke saken din.
Hva?
- Ja? - Beklager å forstyrre, mr Bradley.
Middagen er avlyst. Skal jeg droppe reservasjonen?
Nei, jeg må spise uansett. Beklager. Hvor var vi?
Du skulle til å avvise meg og revurderte
da du skjønte at jeg skulle gi deg tonnevis med penger. Det skal jeg.
Det er ikke pengene for meg lenger, mrs Solis.
Har jeg ikke et profesjonelt forhold til en klient,
er jeg ikke på mitt beste i retten.
Jeg må gi mitt beste for å redde mannen din.
Og dette med homsehatet? Han er uskyldig.
Han gikk berserk og angrep en mann i retten.
Det var sjalusi.
Mannen han prøvde å drepe i retten er ikke det minste homofil.
Vær sikker.
Det står at du ber om ukontrollerte besøk.
Prøver å holde ekteskapet i live, hva?
Hvorfor er det et problem for alle at jeg har sex med mannen min?
Kan jeg være direkte?
Bare hvis det ender med det jeg vil.
- Ekteskapet ditt er fordømt. - Unnskyld meg?
Jeg har drevet med dette lenge.
Jeg vet hva fengsling kan gjøre med et forhold. Ekteskapet er tøft nok.
Men når du legger til betongvegger, bevæpnede vakter og jernstenger,
pleier det å gå nedoverbakke raskt...
...til tross for ukontrollerte besøk. - Men jeg...
Vil du ha mitt råd? Gå fra ham.
Du er ung.
Du gjorde en feil. Du vil lære fra den.
Kanskje du gifter deg smartere neste år.
Unnskyld meg, jeg har middagsreservasjoner.
Reservasjon. Du spiser alene, ikke sant?
Og jeg har følelsen av at det ikke er første gang.
Jeg er lei for at jeg ikke kunne komme før.
Jeg glemte at mannen min måtte ta yngstemann til barnelegen...
Det er OK, mrs Scavo.
Hva gjorde Parker?
Vet du at sønnen din har en innbilt venn?
- Mrs Mulberry? - Ja. Vi har hilst.
I går forlangte Parker
at mrs Mulberry fikk sitt eget staffeli i tegnetimen.
Det var i orden, men i dag var det en pult.
Uheldigvis hadde vi ingen ekstra pult.
- Det må ha vært ille. - Ja.
Patty ble slått... med denne.
Jeg er så lei meg.
Mrs Scavo, har dere hatt et dødsfall i familien i det siste?
Nei. Nei. Hvordan det?
Innbilte venner er ofte en måte å takle tap på.
Ellers kan det være resultatet av en stor endring
eller stor forandring i livene deres.
Nettopp. En manifestasjon av en dyp ulykkelighet.
Kan du komme på noe som kan belyse dette for oss?
Mrs Scavo?
Takk.
Jeg tenker at Golden Gate Bridge
er et supert sted å ta bilde av solnedgangen.
Så jeg lente meg langt ut for å få dette bildet.
Før jeg aner ordet av det, ankommer politiet.
Folk hadde ringt nødtelefonen fra mobilene sine.
De trodde jeg var suicidal!
Ufattelig hvor godt de to kommer overens.
Ja. Det er vilt.
Andrew er høflig og engasjerende.
Og han ler av Georges spøker.
Derfor er det vilt. Georges spøker er ikke morsomme.
George, kan jeg stille deg et spørsmål?
- Det er ganske personlig. - Ja visst.
Har du vært med en kvinne?
Unnskyld meg?
La oss være ærlige.
Tydelig på måten du snakker og oppfører deg på at du ikke er noen byløve.
Jeg var nysgjerrig på om du ble med på leken.
Min erfaring med kvinner er ikke din sak.
Det tror jeg. Du dater jo moren min.
Og vi vet begge at på deres alder, er dating mer enn å holde hender.
- Vi dater ikke. - Sikkert.
Det er supert. Men jeg vil passe på at mamma er lykkelig,
og jeg roer meg hvis jeg vet hun er med en mann som kan tilfredstille en dame.
Dette er upassende.
Foreldrene mine hadde et supert sexliv.
Ja, jeg hørte dem gjennom veggen på soverommet en gang.
Hold kjeft.
Du skulle hørt mamma. Hun stønnet rart.
Det var nesten som...
Er det ikke rart? Det er mammas lyd når det går for henne.
OK, nå kommer paien. En av desserttallerknene passer ikke.
Jeg prøvde å bytte den, men det er Spode Florence.
Det er et sjeldent mønster. Tilhørte bestemor.
Jeg håper dere glemmer det når dere smaker på desserten.
- Jeg er ikke sulten. - George, du må spise denne.
Den er helt nydelig.
Der er det.
- På rommet! - George!
Du hørte meg. På rommet!
Mr Williams, hva er i veien? Sa jeg noe feil?
Bree, støtt meg.
- Hva sa han? - Jeg kan ikke si det. Grovt.
Men han sa det!
Skal du støtte meg eller hva?
Jeg kan ikke la deg disiplinere barnet mitt
hvis du ikke sier hva han gjorde.
George? George!
Mrs Solis, David Bradley.
Jeg er lei for tonen i møtet vårt.
For å gjøre det godt igjen, skal jeg hjelpe deg.
Jeg er sikker på at ekteskapet ditt er på kollisjonskurs.
Med store tap.
Jeg gir deg navnet til en super skilsmisseadvokat, Kier...
Skal si du er frekk som legger igjen melding hos meg.
- Dette er upassende. - Jeg skal si deg upassende:
Du gjør deg antakelser om mitt ekteskap.
- Vil du ha en drink? - Nei.
Jeg vil være klar i hodet når jeg kjefter på folk.
Hvorfor tror du at du vet noe om meg og mannen min?
Rullebladet til mannen din taler for seg. Med deg
måtte jeg stole på instinktene.
De samme som fikk deg til å velge den aftershaven?
Du er priviligert.
Du er degget for. Du er bortskjemt.
Du vil ha hva du vil når du vil. Du vil ha spenning.
En kjapp en hver femte måned i fengsel vil ikke tilfredsstille deg.
Jeg skal selv bestemme hva som tilfredsstiller meg.
Mrs Solis, du er en vakker... og attråverdig kvinne.
Mannen din er en dum, korrupt og voldelig kriminell.
Du kunne gjort det mye bedre.
- Prøver du deg på meg? - Hva ville du svart?
Jeg ville sagt: "Jeg er gravid."
Så jeg ser du står fast.
Jeg står ikke fast, mr Bradley. Jeg elsker mannen min.
Jeg krever 700 dollar i timen. Pluss kopiering.
Jeg betaler seks. Jeg forventer et ukontrollert besøk i morgen.
Skal si du er krevende.
Som du sa, vil jeg ha det jeg vil ha når jeg vil ha det.
En dame fra sosialkontoret sa at det er mange rømlinger her.
Hva?
Glad for å tilbringe dagen med deg.
Med hjemløse på hospits og busstasjoner?
Jeg skal spørre dem om de har sett Zach.
Vi rekker over mer hvis vi deler oss.
OK.
Takk.
Har du sett denne gutten?
Savnet gutt. Noen?
Første gang, andre gang...
Kan du beholde dem?
Og gi dem til folk når de kjøper is?
- Hva? - Er ikke det ham der borte?
Zach? Zach!
Nei, nei!
Lkke! Zach, ikke!
Zach, ikke løp din vei! Vent! Kom igjen!
Kan du komme tilbake hit?
Kom igjen, la oss snakke.
Faen ta, Zach!
Det holder...
Ingen her har sett Zach,
men det er et hus på vestsiden jeg vil sjekke...
Går det bra?
Jeg kjøpte noe is til deg.
Ja vel?
Men så ble jeg sulten.
Så jeg bare kastet isen min på ham og stakk.
- Noen må si noe. - Gudskjelov at du hadde flate sko.
Jeg kommer meg fra: "Mike er Zachs ekte far."
Jeg burde sagt til Mike at jeg så Zach. Jeg er en fryktelig person, hva?
Susan, gi deg. Zach angrep Felicia.
Han sprengte kjøkkenet ditt. Prøvde visst å drepe Mike.
Alle kan være enige om at gutten er en galning.
Hva tror du, Bree?
Tatt i betraktning alt som har skjedd,
er det ikke rart at du er redd for Zach.
Men?
Men Zach er Mary Alices sønn.
Han lekte i hagene våre.
Hvis han har håp om å overleve
må jeg tro at han har det bedre her enn på gatene.
Jeg kunne ikke sett for meg hvor mye jobben min opprørte Parker.
Han klarer seg.
Han må bli vant til at pappa kommer med kjærligheten.
Jeg tuller.
Unger er robuste. Han tilpasser seg.
Tom, han angrep en lærer med paraply.
Han stakk henne.
Jeg vet ikke. Kanskje jeg ikke burde jobbe?
Ungene har godt av å ha begge foreldrene hjemme.
Selv om matinnkjøp kunne blitt et problem.
Kanskje jeg kan endre jobbplanen min og prøve å få noe fleksitid.
- Sier Nina ja til det? - Nei.
Nei. Nei, nei!
Det hjelper hvis du kommer på noen ideer.
- Hva med klemmer? - Klemmer?
Jeg leste i et blad at unger skal få
ti klemmer daglig. Da føler de seg sikrere. Bare klem mer.
- Og fikser klemmer alt? - Ja.
Kom her.
Hei.
- Det fungerer, hva? - Hold kjeft.
Er du opptatt?
Ja. Mrs Mulberry leser for meg.
Så snilt. Men det er på tide å legge seg, så jeg skal re om deg.
Nei!
Jeg vet det har vært tøft for deg siden jeg begynte å jobbe igjen.
Men det er like tøft for meg å være borte fra deg.
Og du må huske at når jeg ikke er her,
er kjærligheten min til deg ekte.
Du ser den kanskje ikke. Den er ikke som den innbilte fra mrs Mulberry.
Den er ekte.
OK, skatt?
Mrs Mulberry er ekte, og hun sa at du lyver.
Parker.
- Parker... - Vi leser!
Jeg skjønner ikke. Hvorfor kan vi ikke treffe hverandre?
Siden jeg hørte hva Andrew sa til deg, har jeg drevet sjelegransking.
Alt som har skjedd er min skyld.
- Nei. Det er latterlig. - Nei, det er det ikke.
Alt det Andrew har sagt og måten han har oppført seg på,
hører sammen med farens død.
Det er klart at jeg må tilbringe mer tid med å fokusere på hans behov.
Du har rett. Du må fokusere på Andrew.
Takk, George, for at du er så forståelsesfull.
Selvsagt.
Har du tenkt på terapi?
Den leiren for atferdsmodifisering du sendte ham på?
- Fikk han terapi der? - Jeg sendte ham dit
fordi oppførselen hans den gangen var helt over styr.
Synes du ikke han gikk over styr i det han sa til meg?
Hvis jeg bruker mye tid med ham, tror jeg det vil hjelpe.
Hvorfor ikke begge? La ham være i noen måneder med noen proffer,
- og så ta ham med hjem. - Det han sa til deg var ekstremt frekt.
Men den leiren er ekstrem,
hvis jeg ikke følte at Andrew begynte å miste kontrollen...
La oss håpe det ikke går så langt.
Til tross for alt som har skjedd, liker jeg Andrew godt.
- George, er det sant? - Ja.
Sannheten er at han minner meg om meg.
Reglene for ukontrollert besøk sier 45 minutter.
Vi kommer hvert 15. minutt for å se at dere er her. Forstått?
Ja. Vi forstyrrer elskingen for å svare, ellers kaller dere inn hundene. OK.
Jeg er klar når du er det. Du er visst det...
Carlos, klarer vi det?
Vi gjorde det nå. Vil du gjøre det igjen?
Nei, jeg snakker om oss.
Forholdet vårt. Ekteskapet.
Carlos, du skal bli far.
Når du kommer ut herfra må du få deg en jobb
og tjene et ærlig levebrød for meg og barnet.
Jeg har fått en lærepenge.
Når jeg kommer ut, skal alt bli annerledes.
Vi skal begynne på nytt med et nytt liv og en super familie,
og ikke noe kommer i veien for det.
Du sa aldri hvordan den nye advokaten er? Liker du ham?
Ja.
Ja, jeg er her ennå.
OK. Nok småprat.
Vi har bare 30 minutter igjen. Jeg vil få mest mulig ut av det.
OK, ikke løp.
- Nei, jeg skadet foten min. - Hvordan?
Jeg landet rart på den da jeg løp fra deg.
- Hva vil du? - Snakke med deg.
- Hvorfor? - Jeg har mye å si.
Så du kan bare lytte. Jeg spanderer mat på deg.
Når spiste du sist?
Er faren min i live? Hvor er han?
Jeg vet ikke. Han forsvant.
Men Mike drepte ham ikke. Han lever. Sverger du?
- Jeg sverger. - Kanskje han er i Utah.
Jeg vet han hadde et liv der før meg.
Jeg må bare skaffe penger og finne ham.
Zach, jeg synes du skal komme tilbake med meg.
- Hvorfor? - Det er folk hjemme ennå
som bryr seg om deg. Og det er ting du må få vite.
Som hva da?
Jeg kan ikke si det.
Du ødela manges liv, Zach.
- Du kan ikke rømme fra det. - Mener du Julie?
Hva?
Jeg vet at jeg rotet til livet hennes. Men jeg mente det ikke.
Jeg savner henne her. Jeg tenker på henne hele tiden.
Ja, Julie er en helt spesiell jente.
Har hun sagt noe om meg? Da har jeg kanskje sjans hos henne ennå.
Hvis jeg drar tilbake med deg, kan jeg gjøre det godt med henne.
Vet du hva jeg synes?
Jeg synes at du har rett.
Jeg synes du burde lete etter faren din først.
- Ja vel? - Ja.
Nå som du vet han er OK, burde du dra til ham.
Han vil passe på deg. Det er det foreldre gjør.
La meg hjelpe.
Hvor mye penger trenger du for å komme til Utah?
Pappa! Jeg finner ikke mrs Mulberrys paraply. Hvor er den?
Jeg vet ikke. Har du sett paraplyen?
Nei. Det har jeg ikke.
Ikke tenk på det. Mrs Mulberry er sikkert rundt her.
Eller... kanskje ikke.
Hun kan ha dratt.
Du vet, kanskje det var en annen gutt hun måtte hjelpe.
- Som hvem? - Jeg vet ikke.
Kanskje en liten gutt i... England.
Som heter Spencer.
- Lynette? - Jeg bare gjetter,
men det er mulig at noen som Spencer trenger mrs Mulberry mer
fordi han ikke har en pappa og en mamma som elsker ham.
Ja. Han er foreldreløs.
Uten hender. OK?
Du er så søt. Kom her.
Jeg elsker deg. Går det bra? Kle deg.
Hva har du gjort med mrs Mulberry?
Før det er et lik, er det ikke noe bevis på forbrytelse.
Mrs Mulberry! Hun er tilbake!
Så bra...
Mrs Mulberry er tilbake!
- Hun ble overkjørt og er død. - Ikke vær redd. Jeg er her.
Kanskje det er OK. Kanskje vi kan ringe nødtelefonen...
Nei, Tom. Hun er borte.
Innta plassene.
- George, hva gjør du her? - Ikke vær redd, Bree, jeg er rask.
Jeg tenkte på det du sa, og du har rett.
- Andrew trenger plass. - Takk, George.
Det er best jeg holder meg unna.
Og jeg skjønner det hvis du vil bytte farmasøyt.
Men jeg ville gi deg en avskjedsgave.
George! Det er mønsteret mitt! Hvor fant du det?
Jeg hadde flaks på en nettauksjon.
Jeg elsker det! Takk.
George...
Å, George. George!
George!
Andrew! Hva gjør du?
Andrew!
Unna ham, Andrew!
- Kutt ut! - Er du gal? Slutt!
Så du ham? Han kysset henne!
Herregud, du blør.
- Galningen kysset henne! - Samma. Ro deg ned!
Verden er full av gode fedre.
Hvordan gjenkjenner vi dem?
Det er de som blir så sårt savnet
at alt faller fra hverandre i deres fravær.
Det er de som elsker oss
lenge før vi ankommer.
Det er de som kommer og ser etter oss
når vi ikke finner veien hjem.
Hva er i veien?
På grunn av meg ble min sønns innbilte venn knust av en søplebil.
Jeg er verdens verste person.
Ja, verden er full av gode fedre.
Han kommer over dette raskt.
Stol på meg.
Og en dag når han er voksen, vil du og Parker le hysterisk av dette.
Tror du det? Ja vel?
Og de beste
er de som lar kvinnene i sitt liv...
Det lover jeg.
... føle seg som gode mødre.
Resync: Xenzai[NEF] Norwegian RETAIL